London er en super
forskelligartet by, hvor mennesker
fra alle verdenshjørner bor og arbejder tæt på.
Byen er udviklet som et center for administration,
men det er handel og migration, der har
gjort det til den globale by, det er i dag.
For at forstå disse byforandringsprocesser
har geograferne spurgt, hvorfor det er,
at indvandrere kommer til at bo og
arbejde i bestemte dele af London.
Og de måder, hvor deres arbejde er ved at
omdanne byens gader, kulturer og økonomier.
Denne proces kaldes ofte globalisering.
Udvidelsen, uddybningen og fremskyndelsen
af ​​global sammenkobling.
At forbinde fjerne steder på en sådan
måde, at ændringer i London er
formet af begivenheder på den anden side af verden.
Og ændringer i steder rundt om i
verden er formet af begivenheder lige her i London.
Så hvad er det der forbinder
folk fra Europa, Sydasien og Vestafrika?
Svaret er denne lille klynge af gader
lige her i Spitalfields, East London.
Hver af disse befolkninger ankom her
i Spitalfields for at undslippe forfølgelse
i udlandet og ønskede at skabe
levebrød gennem beklædningsindustrien.
Og hver af disse befolkninger
har igen deres eget aftryk på stoffet i byen.
For at forstå, hvordan steder som
Spitalfields er kommet til at være som de
er i dag, skal vi forstå historierne for
de mennesker og de industrier, der har formet dem.
En af måderne, hvorpå geograferne gør dette,
er ved at lede efter spor i
bymiljøet, såsom tegn og symboler.
Denne bygning blev bygget i
1719 af en gruppe franske
protestanter kendt som huguenoterne.
Mellem fyrre og halvtreds tusind
huguenoter kom til England for at søge
tilflugt fra religiøs forfølgelse i Europa.
Det er her, ordet "flygtning" stammer fra.
Huguenoterne etablerede silkeindustrien i
Spitalfields, og vi kan
se tegn på denne
industri bevaret i arkitekturen i denne bygning.
Bygningen har to døre, en til familien
og den anden til vævene, der
ville løbe lige op til loftet.
Det var ope på loftet hvor væverne
vævede og broderede silke.
Dette område af Spitalfields blev kendt som Weavertown.
Denne bygning blev oprindeligt bygget i
1743 som en kirke for huguenotbefolkningen.
I det 19. århundrede blev det
omdannet til en synagoge, et jødisk sted
for tilbedelse for de tusindvis af jøder,
der kom til området, der flygtede forfølgelse i Østeuropa.
Jøderne blev også involveret i tekstilindustrien og
producerede enorme mængder af
billige tøj og industrien blev kendt som raghandel.
Så bygningen var en kirke, og
derefter en synagoge, men i dag se,
det er en
moske, et muslimsk sted for tilbedelse.
Bygningen blev omdannet i 1976 til at betjene
en voksende befolkning i
Bangladesh, der ankom til området efter at
have fløjet Sylhet-regionen i Bangladesh.
Bangladeshis samfund har deres
eget bidrag til tekstilindustrien her
i Spitalfields, og deres arv er
stadig synlig i de mange
læderbutikker langs Brick Lane.
I løbet af de sidste tyve år har området
oplevet en stigning i endnu en stofhandel.
Dette er afrikansk voksstof,
og dens historie er et casestudie af globaliseringen.
Hej, Harriet, Tid for Geografi.
Mit navn er Brendan, hyggeligt at møde dig.
Vi spekulerede på, om du kunne
fortælle os lidt om de voksstoffer, du har herinde.
Ja, i grunden hvordan de
er skabt er, de bruger voks,
så vokser vokset på selve stoffet.
Dette er faktisk dyppet ind i farvestoffet,
det kommer ud på den anden side.
De venter på, at den tørrer, så fjerner
de voksen og derefter sætter de det
næste lag voks på og de opbygger designet.
Meget få virksomheder vokser,
det er ekstremt arbejdskrævende.
Du kan forestille dig alt fra seks
til otte dippings for at opbygge designet.
Disse designer alle sammen,
kun pigerne gør maxi kjoler ud af dem.
Jeg vil gerne lave en maxi kjole ud af det.
Denne Batique metode til voksning og trykning
stof stammer fra Indonesien, men
i midten af ​​1800-tallet tog
en hollandsk handelsfamilie denne
teknik og forsøgte at skabe et marked for voksstof i Europa.
På vej tilbage til Europa stoppede hollandske
handelsskibe i Vestafrika, hvor
lokale printere og skræddere
kombinerede voksede med andre
teknikker, herunder slipsdød og
modstå maling, hvilket skabte afrikansk voksstof.
En masse mennesker spørger mig, hvorfor gør
du Batique-stil med udskrivning?
Og årsagen til, at i Afrika naturligvis har du
det meget lyse solskin og ved
at dyppe stoffet ind i farvestoffet
og sænke farven og få
disse virkelig levende farver, falder den ikke.
Så de garanterer faktisk stofferne
i 50 år, farven i stoffet i
50 år, for at give dig en ide.
I 1970'erne fortsatte rejsen af
​​voksstof, da indvandrere fra
Vestafrika bragte teknikken til London.
I dag er der over 35 butikker,
der sælger afrikansk voksstof på Petticoat
Lane, omforme bymiljøet i London gennem
forbindelser til steder rundt om i verden.
Det sælges dog stadig i 6
værfter, en imperialmåling, der
går tilbage til kolonialtiden.
Bare ud af nysgerrighed, ved du
hvorfor de gør dem i seks værfter?
Enhver ide?
Grunden til at seks værfter er alt
dette er designet til Afrika.
Så hvad de gør er, i Afrika
bærer de fire værfter for kjole, men
fordi de er en del af
deres daglige arbejdstøj, bruger de
to værfter for at beskytte deres kjole.
Så mens de arbejder, bliver det ikke snavset.
I slutningen af ​​dagen, når de forlader,
tager de to yards væk,
så deres kjole forbliver fin og ren.
Det er en wrapper.
Ja.
Så faktisk senere i Afrika udviklede den sig.
De to yards blev derefter brugt, hvis du fik børn,
du brugte det til at binde babyen til din ryg.
Sælger du dit stof lige i
London, sender du det over hele verden?
Vi sender det over hele verden,
har butikker i USA, har butikker i Paris.
En af vores største butikker er i Belgien.
Og så selvfølgelig også i Storbritannien.
Vores største kunder er ghanesiske
kunder, og selvfølgelig er nigerianere vores næststørste.
Og så har jeg kongolesiske kunder.
Men markedet ændrer sig.
Jeg får mange karibiske kunder til
at komme ind på markedet, og på
den anden side har jeg mange vesterlændinge kommet ind på markedet.
De ønsker at blive kreative, så de
bruger det til alle slags ting som pudebetræk,
gardiner, dyner, duge, bordløbere,
alt hvad de kan forestille sig.
Hvorimod var 95% af mit marked
afrikansk marked,
nu får jeg mindst mellem 15 og
20 procent flere europæere, der kommer ind på markedet.
Modeindustrien, enorm!
Selvfølgelig har du Stella McCartney
på nuværende tidspunkt påvirket afrikanske stoffer.
Hun solgte nogle af disse designs for
et og et halvt tusinde pund.
Vokset stofhandel og andre beklædningsindustrier i
Spitalfields er nu truet
af de igangværende konsekvenser af
sociale og økonomiske ændringer.
En ny bølge af mode har taget fat i
Spitalfields, fokuseret på salg af vintage tøj.
Denne måde er ofte forbundet med
stigningen af ​​unge, velhavende middelklasse
forbrugere kendt som hipsters.
Menneske geografer har betegnet denne proces -.
På den ene side er dette det sidste
stadium i en løbende proces af byforandring i Spitalfields.
På den anden side er dette en
del af en mere skadelig
gentrifikationsproces, hvorigennem mindre virksomheder
ikke længere har råd til at operere i området.
Byforandring er et igangværende fænomen
i mange forskellige byer som London,
der er dannet af interaktionen mellem globale og lokale processer.
Tøjhandelen giver os et fascinerende vindue
om, hvordan byer bliver forvandlet
gennem kollision af mennesker,
produkter og steder gennem forbindelser over hele kloden.
Tak til vores patronskoler for at hjælpe med
at støtte denne Time for Geography-video.
For at finde ud af, hvordan din skole
kan hjælpe med at
understøtte mere inspirerende,
åben adgangs geografi-undervisningsvideoer, besøg kundens side på vores hjemmeside.