(mild musik)
Detta är Gibraltar Point National Nature
Reserve på det nordvästra hörnet av Wash i Lincolnshire.
Det är otroligt att tro att hela landskapet
har bildats som ett resultat av
deponering på bara några hundra år.
Gibraltar Point ligger vid den södra änden av en
sedimentcell som sträcker sig härifrån hela vägen till
Flamborough Head, 116 kilometer i norr.
En sedimentcell är en kuststräcka där sediment
kan röra sig, men sediment
kommer sällan in i eller lämnar området i den cellen.
Mycket av Lincolnshire-kusten har minskat med
mellan 400 och 800 meter under de senaste 500 åren.
Holderness Coast, norr om Gibraltar Point, är
den snabbaste avtagande kusten i hela Europa.
Många av sedimentet som är
uthärdat på Holderness Coast transporteras söderut
genom longshore
drift, och det deponeras
här, där orienteringen av kusten förändras,
vilket skapar den skyddade miljön av Gibraltar Point.
All denna deponering har
skapat en fem kvadratkilometer mark,
bestående av en välutvecklad ås och
runnel foreshore, sanddyner och saltmassor.
(ljus, lycklig musik)
Två gånger om dagen flyttar tidvattnet över denna
strand, med upp till 7 meter på högsta tidvatten.
Vid lågt vatten kan du se utsatt en mycket stor strand,
en bred strand
och även offshore, några stora sandbanor.
Den breda stranden som vi kan se här, och offshorebankerna,
visar oss hur mycket sedimentavsättning
som äger rum här på Gibraltar Point.
Denna strand är en mycket viktig
källa till sediment för sanddyner.
Sanden plockas upp av vinden och
studsar över strandytan med
en process som kallas saltning.
(ljus, lycklig musik)
Det sediment som
har uppförts på
stranden med saltning
börjar deponeras här,
strax ovanför högvattenmärket, och här börjar sanddynamutveckling.
I den första etappen av sanddynformationen kommer vinden
att komma i kontakt med ett hinder, som
det här drivvedet, en sten, ett skal eller en viss skräp.
Vinden saktar ner, sätter in sin
sand, och det börjar bygga upp mot dessa hinder.
Den här spikiga lilla växten är Prickly
Saltwort, och det är en banbrytande art på denna
sanddyn, som hjälper till att bygga upp och
stabilisera den sand där den växer.
De flesta växter skulle dö i
denna miljö men
prickly Saltwort, med hjälp av sina vaxartade löv
och djupa rötter, kan få de näringsämnen
som den behöver av denna sandiga jord och saltvattenmiljö.
Prickly Saltwort hjälper till att
stabilisera sanden på sanddynan här,
och det fungerar också som en sköld som saktar ner
mer vind, vilket gör att
mer sand sätts ut och sanddynan växer.
Dessa små, känsliga sanddyner kallas embryondyner.
De ligger precis intill stranden, och
de är de yngsta sanddynerna
som vi kommer längs denna kustlinje.
Dessa embryodyner här har förmodligen bildats
under de senaste månaderna eller så.
(ljus, lycklig musik)
Bara inlandet från embryodynen är denna
förutseende, där sanden verkligen börjar ackumuleras.
Vi har dessa salttoleranta vegetationsarter,
som Sand Couch
Grass och
Lyme Grass, och de börjar verkligen ta tag i.
(ljus, lycklig musik)
Strax bortom fördämningen
kallas den här första höga åsen av gyllene sanddyner.
Dessa gula dyner har varit här i 30 eller 40 år,
så de är väldigt väletablerade när det gäller vegetation.
Marram Grass är riktigt vanligt på gula sanddyner,
och det här är verkligen bra
för att stabilisera dynen och fånga sanden.
Dessa sanddyner kallas gula sanddyner på
grund av den sand som de är gjorda
av, vilket ger dem en gul färg.
Men när vi börjar inåt landet börjar allt detta förändras.
(ljus, lycklig musik)
Vid kusten är dynerna mer skyddade
mot havsvattnets översvämning,
och så börjar vi se mer och mer vegetation.
Och det är dessutom att vegetationen förändras.
Innan vi hade mycket salttoleranta
arter som Marram Grass, är
det inte så salt,
och så kan fler arter växa,
som denna havtorn
och fleråriga arter som Dewberry, som vi har här.
(grävning)
Vi kallar dessa grå
sanddyner, och du kan se
varför när man tittar på jordens färg.
Det här är ett urval sand som vi samlat
upp från den gula
dynen, som ligger mycket närmare kusten,
och du kan se hur gul det är i
jämförelse med det här provet
som vi har samlat in från den grå sanddynan.
Du kan se att i den här grådynen
finns det mycket mer organiskt material och
humus, och om du jämför de två proverna sida vid
sida, kan du verkligen se kontrasten i färg
mellan den gula dynen och den grå sanddynen.
Mossar och lavar som
dessa, som växer på dynans yta, bidrar
också till att ge dynerna sin grå färg.
Embryodyner, foredunes och gula dyner är
alla kända som mobila sanddyner, eftersom
de kan störa eller till
och med förstöras av svåra stormar.
Men dessa grå sanddyner här är mycket mer fasta och permanenta.
De är på ett
välskött läge och de är långt ifrån havet.
(glad, ljus musik)
De äldsta sanddynerna finns
här över
en kilometer inlandet, långt
från havets inflytande där sanddynssystemet når sitt klimax.
Miljön här är helt förändrad:
vi har heath i buskar
med mer havtorn och Hawthorn,
och vi har lövskogar här
med mogna träd som ek, lönn och as.
Marken här är också annorlunda.
Det finns mycket mer organiskt
material och humus i jorden,
och det är också
mycket fuktigt, och det beror på
att vattentabellen här ligger mycket nära ytan.
Dunerna här vid klimaxen är över 250 år gammal, som
går tillbaka till mitten av 18th century.
(glad, ljus musik)
Idag kan vi se följden av
vegetation, från banbrytande växter hela vägen upp till
klimaxarter, skapa en
föränderlig miljö när vi reser genom dessa sanddyner.
(optimistisk musik)
Landskapet här på Gibraltar Point
är en otrolig plats att
besöka, för att se processerna i
ett deponeringskustlandskap på jobbet.
Emellertid är denna miljö mycket känslig för störningar.
Området är betecknat en Ramsar våtmark,
vilket innebär att det
omsorgsfullt lyckades bevara landskapet och ekosystemen.
Skolgrupper som vill besöka området kan göra det genom
att kontakta National Nature Reserve Office
med hjälp av kontaktuppgifterna nedanför den här videon.
(optimistisk musik)