(beroligende munter musik)
Siden 2008 lever
over halvdelen af ​​verdens befolkning nu i byområder, og
i højindkomstlande som U.K. kalder
omkring 80% af os en by eller en by i vores hjem.
Med byer, der er så stor del af vores liv, er
det vigtigt, at vi forstår hvorfor de eksisterer,
hvad de mener for os, og hvordan de får os til at føle.
For de fleste byer er grunden til, at
de eksisterer, faktisk begravet langt tilbage i historien.
Lad os tage et kig på nogle grunde til, at der
findes forskellige U.K. byer.
Bristol og Liverpool udviklede sig ved flodernes mund som
havne, med varer bragt ned ad floden og
eksporteret til byer rundt om i verden.
London, Cardiff og Edinburgh
udviklet som administrative centre
for regeringen, mens nordlige kraftværker som
Glasgow og Sheffield fremstillede
metalvarer som knive,
tog og endda skibe ved at benytte nærliggende jernmalmaflejringer.
Dette er byen Portsmouth
på Englands sydkyst, omkring
75 miles sydvest for London.
Vi kan faktisk spore årsagerne til byens beliggenhed
og naturlige omgivelser tilbage i de sidste 20
tusinde år, da den sidste istid var til ophør.
Is ved polerne smeltede og globale havniveauer steg,
oversvømmede disse floddale mod øst og vest
for, hvor byen Portsmouth sidder i
dag og skaber Portsea Island, afskåret
fra fastlandet Storbritannien af ​​disse oversvømmede floddale, som vi kalder rias.
Denne fysiske geografi giver en naturlig beskyttet
havn, der let kunne forsvares mod angreb fra havet.
Portsmouth blev først udviklet som et militært højborg.
Tilbage til det 9. århundrede var
Portsmouth et center for skibsbygning,
med det første indspillede krigsskib, Sweepstake,
der blev bygget her i 1497.
Fra det 17.
århundrede blev Portsmouth en stor
militærbase til British Royal Navy.
Men med nedgangen i skibsbygning i anden halvdel af
det 20. århundrede
forsøgte Portsmouth at udvikle nye
industrier ved siden af ​​søfartshavnen.
Portsmouth Harbour Railway
Station tilbyder en direkte jernbaneforbindelse til
fastlandet Storbritannien, og i 1976 blev
M275-motorvejen åbnet, der også
forbinder havnene direkte til det nationale motorvejsnet.
I dag er Portsmouth en stor kommerciel havn.
70% af alle bananer, der forbruges i
U.K., som denne fra Costa
Rica, ankommer først, lige her, i Portsmouth.
Det siges ofte, at der rundt
om containerportene kan du finde masser
af interessante edderkopper, der bringes ind på bananbådene.
Og hver eneste Jersey kartoffel
kommer faktisk gennem disse dokker.
Det er en internationalt forbundet by.
Færger transporterer passagerer til
Frankrig, Spanien, Kanaløerne og Isle of
Wight, og krydstogtskibe tager passagerer til
Nordeuropa og Middelhavet.
Og det er Portsmouths geografi,
der gør det, hvad det er.
Portsmouths internationale forbindelser gør det til et vigtigt
knudepunkt i det globale netværk af rejser og handel.
En af de mest fascinerende ting om
Portsmouth er, at det faktisk er U.K.'s eneste
øby, med størstedelen af ​​befolkningen her på Portsea Island.
Øens fysiske geografi
har begrænset udvidelsen af ​​byen.
Portsea Island har et område på kun 24 kilometer
kvadreret, men befolkningen er over 200 tusind.
Det er en befolkningstæthed på over otte
tusinde seks hundrede mennesker pr. Kvadratkilometer.
Og faktisk har nogle områder
i Portsmouth nogle af de
højeste befolkningstæthed i Vesteuropa.
Dette er en fælles
situation for øbyer rundt omkring
i verden, som Manhattan, Malé
og Hong Kong; med smalle gader, små
haver, tæt pakket huse og masser af højhuslejligheder.
Når jeg tænker på
Portsmouth, tænker jeg på det levende
studenteliv på den sydlige del af øen.
En meget levende, tæt by og øby selvfølgelig.
Jeg tænker på hjemme, det er her hvor jeg har levet hele mit liv.
Jeg gik på college og universitet her.
En der har ændret sig meget i
løbet af de sidste tyve, tredive år.
Flyttet væk fra måske en virkelig
tung industriel flådebaseret by, mere varieret nu.
Det er følelsen af ​​at være omgivet af havet,
selv når du ikke nødvendigvis ser det.
Ganske nostalgisk, får mig til at føle mig helt ung igen.
Følelsesmæssigt meget stærkt bundet til det,
fordi jeg har været her hele mit liv.
Jeg synes samfundets følelse, det er en lille by,
men alle kender alle.
Jeg tror, ​​at folk er stolte af
marinenes historie, såvel som skibsbygningsbådene.
Navy, begge mine bedstefædre var i
marinen, så jeg ville ikke have havnet
i Portsmouth, hvis det ikke var for flåden.
Fodboldholdet, selvfølgelig.
Du kan se bag mig, meget vigtigt for byen.
Den ekstraordinære støtte til fodboldholdet
er symptomatisk af en slags lokal følelse af stolthed.
Det er et sted, der blev købt af
lokalbefolkningen, reddet af lokalbefolkningen,
og jeg synes, at dette er et rigtigt ikon for mange mennesker i byen.
Det er også meget overfyldt,
så overalt hvor du går der er folk, huse, biler.
Jeg mener, det er en af ​​de tættest
befolkede byer i Europa, og du har en følelse af
det, men du kan flygte til
havet, som er lige bag dig og se på
tværs af Solent, og det er et travlt havrum, hvilket er virkelig interessant.
Lille, havet.
Jeg tror, ​​at der er en følelse af
fortrolighed, en følelse af at komme hjem.
Jeg føler mig helt sikker her.
En slags ø mentalitet, men ikke en belejring mentalitet,
tror jeg ikke.
Vi er meget
indbydende af mennesker, der kommer fra andre steder.
Så vi snakker med folk her
i Portsmouth, vi indsamler
faktisk kvalitative data om
folks følelse af sted,
og vi begynder at forstå, hvordan beboere og besøgende til byen føler om stedet.
Denne stærke følelse af sted kaldes ofte topofili.
Dette er fra det græske ord topos, hvilket betyder
sted, og philia betyder kærlighed til noget.
Topofili er noget, vi alle føler på et tidspunkt.
For eksempel når vi kommer
hjem, når vi hører et stykke
musik, vi forbinder med et
sted, eller når vi går til vores yndlingsferie.
Her i Portsmouth, indgroet i den følelse af
sted, er byens militære historie, havet,
stolthed blandt de mennesker, der bor her,
og byens forbindelser via havnen til
destinationer rundt om i Europa og verden.
Og alle disse aspekter knytter sig tilbage til den fysiske
geografi i byen.
Disse beskyttede indløb
bringer landet, havet og folket i Portsmouth sammen.
(beroligende munter musik)