(uklidňující veselá hudba)
Od roku 2008 žije
nyní více než polovina světové populace v městských oblastech a v
zemích s vysokými příjmy, jako je například
U.K., asi 80% z nás nazývá město nebo město, které je naším domovem.
Vzhledem k tomu, že města jsou tak velkou
částí našich životů, je důležité, abychom
pochopili, proč existují, co pro nás znamenají a jak nás činí.
Pro většinu měst je důvod,
proč existují, vlastně pohřben v minulosti.
Podívejme se na některé důvody, proč existují
různá města U.K.
Bristol a Liverpool se vyvíjeli na ústí řek,
jako námořní přístavy, se zbožím přivezeným po
řece a vyváženým do měst po celém světě.
Londýn, Cardiff a Edinburgh se
vyvíjely jako správní centra pro
vládu, zatímco severní elektrárny jako Glasgow a
Sheffield vyráběly kovové zboží jako
nože, vlaky a dokonce
i lodě, a to využitím nedalekých ložisek železných rud.
Toto je město Portsmouth
na jižním pobřeží Anglie,
asi 75 mil jihozápadně od Londýna.
Můžeme vlastně vysledovat důvody pro umístění
města a přírodní prostředí za posledních
20 tisíc let, kdy skončila poslední doba ledová.
Led u pólů se roztavil
a vzrostly globální hladiny
moře, zaplavily tato říční
údolí na východě a
na západě, kde dnes sedí město Portsmouth.
Tato fyzikální geografie poskytuje přírodní chráněný
přístav, který lze snadno bránit před útoky z moře.
Portsmouth nejprve se vyvinul jako vojenská pevnost.
Až do 9. století, Portsmouth
byl centrum pro stavbu lodí,
s první zaznamenanou válečnou lodí,
Sweepstake, postavený tady v 1497.
Od 17. století,
Portsmouth se stal hlavní vojenskou
základnou pro britské královské námořnictvo.
S poklesem stavby lodí ve druhé polovině 20.
století se však
Portsmouth snažil rozvíjet nová průmyslová
odvětví vedle námořního přístavu.
Portsmouth Harbor železniční
stanice poskytuje přímé železniční spojení k
Británii pevniny a v roce 1976,
M275 dálnice byla otevřena,
spojovat porty přímo do národní dálniční sítě také.
Dnes, Portsmouth je hlavní komerční přístav.
70% všech banánů spotřebovaných v USA,
jako je tato z
Kostariky, přijede přímo sem, v Portsmouthu.
Často se říká, že kolem kontejnerových
přístavů můžete najít spoustu zajímavých
pavouků, kteří jsou přivedeni na banánové lodě.
A každý jednotlivý bramborový
dres skutečně prochází těmito doky.
Je to mezinárodně propojené město.
Trajekty přepravují cestující do Francie,
Španělska, Normanských ostrovů a ostrova Wight a
výletní lodě přepravují cestující do severní Evropy
a Středozemního moře.
A je to geografie Portsmouthu,
která dělá to, co to je.
Mezinárodní spojení Portsmouthu z něj činí hlavní
rozbočovač v globální síti cestování a obchodu.
Jedna z nejzajímavějších věcí o Portsmouthu
je, že je to vlastně jediné ostrovní
město U.K., kde je většina obyvatel na ostrově Portsea.
Fyzická geografie
ostrova omezila expanzi města.
Portsea ostrov má oblast jen 24 kilometrů čtverečný,
ale populace je přes 200 tisíc.
To je hustota obyvatelstva přes osm tisíc
šest set lidí na kilometr čtvereční.
A ve skutečnosti, některé oblasti Portsmouth
mají některé z nejvyšších populačních hustot
v západní Evropě.
Toto je běžná situace
pro ostrovní města po celém
světě, jako Manhattan, Malé a
Hong Kong; s úzkými uličkami, malými zahradami,
pevně sbalenými domy a spoustou výškových bytů.
Když přemýšlím o
Portsmouthu, myslím na živý
studentský život na jihu ostrova.
Velmi živé, husté město a ostrovní město samozřejmě.
Myslím na domov, kde jsem celý život žil.
Šel jsem na univerzitu a univerzitu.
Ten, který se změnil
za posledních dvacet, třicet let.
Odtáhl se od snad opravdu těžkého
průmyslového námořního města, které je nyní rozmanitější.
Je to pocit, že jste obklopeni
mořem, i když to nutně nevidíte.
Docela nostalgický, znovu se cítím docela mladý.
Emocionálně velmi pevně svázaný s
tím, protože jsem tu celý život.
Myslím, že smysl pro komunitu, je to docela malé město,
ale každý zná každého.
Domnívám se, že lidé jsou hrdí na historii
námořnictva, stejně jako na přístaviště loděnice.
Námořnictvo, oba moji dědečci byli
v námořnictvu, takže bych nebyl
skončil v Portsmouthu, kdyby nebylo námořnictva.
Fotbalový tým samozřejmě.
Můžete vidět za mnou, velmi důležité pro město.
Mimořádná podpora fotbalového týmu
je příznačná pro místní pocit hrdosti.
Je to místo, které koupili místní lidé,
zachráněni místními lidmi,
a myslím, že je to opravdová ikona pro mnoho lidí ve městě.
Je to také ohromně
přeplněné, takže všude, kam jdete, jsou lidé, domy, auta.
Je to jedno z nejhustěji osídlených měst
v Evropě, a vy máte na to pocit,
ale můžete uniknout do moře,
které je hned za vámi a vidět přes
Solent, a je to rušný prostor moře, což je opravdu zajímavé.
Malé, moře.
Myslím, že je tu pocit
důvěrnosti, pocit návratu domů.
Cítím se docela v bezpečí.
Nějaká ostrovní mentalita, ale ne obléhací
mentalita, nemyslím.
Jsme docela vítání
lidí, kteří pocházejí z jiných zemí.
Takže mluvíme s lidmi tady
v Portsmouthu, vlastně sbíráme
kvalitativní údaje o smyslu
pro lidi a začínáme
chápat, jak se o tomhle místě cítí obyvatelé a návštěvníci města.
Tento silný pocit místa se často nazývá topophilia.
Toto je z řeckého slova topos, významové místo,
a philia smyslu láska k něčemu.
Topophilia je něco, co se cítíme v určitém okamžiku.
Například, když se vrátíme
domů, když slyšíme hudbu,
kterou spojujeme s místem,
nebo když jdeme do naší oblíbené dovolené.
Zde v Portsmouthu, zakořeněném v tomto smyslu
místa, je vojenská historie města,
moře, pýcha lidí, kteří zde žijí,
a spojení města přes jeho
přístav do destinací po Evropě a ve světě.
A všechny tyto aspekty navazují na
fyzickou geografii města.
Tyto chráněné zátoky
spojují zemi, moře a obyvatele Portsmouthu.
(uklidňující veselá hudba)